Egy új kedvenc animém, szerintem kötelező darabbá teszem:
![Kép](http://t2.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcQfhDT8G5TymLGs_KXDPIVHcoY9AS-PmHqKlqbZXg_hWESLLf8xNaxWOT-JjQ)
Chihayafuru
Nehéz eldöntenem milyen kategória, de leginkább sport anime lehet. Az egész történet a Hyakunin isshu karuta nevű japán tradicionális kártyajátékra épül. Magyar 100 verses kártya.
A Hyakunin isshu, azaz 100 verset 100 különböző japán költő írta(waka), és mindegyik vers szerkezete 5−7−5 7–7 szótagszámot követ. A verseket 1200-as években gyűjtötte össze a híres japán waka Fujiwara no Teika és falait díszítette a versekkel. A kártyajáték csak később alakult ki. A játék lényege, hogy a két játékos fejenként 50-50 lapot kap, ami a versek második versszakát tartalmazza, és ezeket kipakolják maguk elé, de úgy, hogy még az ellenfél kártyáit is elérjék. Van egy olvasó, aki pedig a másik 100 lapról véletlenszerű sorrendben felolvassa a teljes verseket. Amint az olvasó felolvas egy verset, a játékosok feladat, hogy a második versszakot tartalmazó kártyát elmozdítsák a helyéről. Aki gyorsabb az megkapja a kártyát, felveheti és maga mellé gyűjtheti. Ha az ellenfél térfeléről sikerül ellökni a kártyát, akkor extraként egy kártyát átadhat az ellenfélnek, akinek azt a saját térfelén kell elhelyeznie. A győztes pedig az, akinek leghamarabb örül ki a játéktere. Így elég bonyolultnak hangzik, ugye? Hát ez még semmi ahhoz képest, hogy a játékosoknak tudniuk kell a 100 verset fejből és már akkor elkapni a második versszakot tartalmazó kártyát, mikor az olvasó még csak a teljes vers első szavát mondta ki.
Az anime főszereplője Chihaya, akinek nem más a célja, mint japán legjobb női játékosává válni. Az anime egészen a kezdetektől indul, általános iskolából, mikor még Chihaya nem is ismerte a karutát és az iskolai feladatként kellett megtanulniuk a 100 verset. A nemrégiben érkezett, furcsa tájszólással beszélő Wataya Arata, akit minden osztálytársa kinevet és gúnyul, pedig különös tehetséggel rendelkezik, vérprofi karuta játékos. Chihaya barátságot köt Aratával, és megtanulja a karutát, és mikor Arata elmondja neki, hogy mivel japánon kívül nem ismert a kártyajáték, ezért aki japánban a legjobb, az a világon a legjobb, akkor Chihaya új célt tűz ki maga elé, és karuta fanatikusként edz a legjobbnak járó címért. Természetesen az osztály nagyágyója, a gazdag és okos Taichi, aki nem mellesleg nagyon közel áll chihayához, féltékeny lesz az Arata és chihaya közt kialakult barátságra, és szintén elkezd karutát játszani, de ellentétben a többi sporttal és versennyel, itt nem nyer olyan könnyen. Végülis a 3 gyerek együtt kezd karutázni, ám az útjaik elválnak, de megígérik, hogy folytatják a játékot, mert amíg karutát játszanak addig találkozni fognak egymással a bajnokságokon. Végül egy timeskip után már a gimnazista chihaya próbál karuta klubbot szervezni az új iskolájában, ahol a legnagyobb meglepetésére találkozik Taichival is! Együtt megindítják a karuta klubbot a suliban és keményen edzenek a nagyobb rangok eléréséért. Időközben pedig kiderül, hogy a Karuta mester-esélyes Arata pedig abba hagyta a játékot...
Bár még nagyon kevés rész jelent meg az animéből, de már most nagyon sikeres a sorozat. (A manga már díjat is nyert.) A zene nagyon szép, a rajzolás szintén gyönyörű, a versenyek és a játék izgalmasak, a karakterek pedig nagyon szeretni valóak. Az egész anime üdítő, frissítő és gyakran megríkatja az embert.
Szép kúltúrális oldala is van, szerintem nagyon érdekes volt.